PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
RUSOVÉ
PŘED ŠESTI TÝDNY
Díky, že jste mě přijal.
ÚSTŘEDÍ OSS, LEDEN 1945
Jsme tu sami.
Nemusíte mluvit tiše.
-Jak vám můžu pomoct? -Já vlastně nevím.
Dobře, pojďte.
Posaďte se. Dáte si něco?
Ne, děkuji.
Šel jsem s tím na MI5
a čekám, jak mi odpoví, ale nic se neděje.
Mluvil jsem s... Kimem Philbym?
A nevím, třeba se Philby obrátí na vás, protože vím,
že Britové a Američani spolupracují a...
Měl bych říct, že když se to stalo, byl jsem opilý,
a možná proto MI5 nereaguje
a možná vědí, že piju,
a to je prostě něco...
Všichni Britové pijí, ne?
No, ano.
Jde vlastně o to, že si pamatuji vše.
A...
No, vy pánové.
Američani, kteří...
zachraňujete naše životy.
O co jde?
Co se děje?
Na úřadu vlády je prý ruský špion.
Vaše celé jméno?
Phillip Jarvis.
A vaše adresa?
Můžete mi věřit.
O OSM MĚSÍCŮ POZDĚJI
Jerry Roxborough a Mark Stephens.
Oba jsou vyšší státní úředníci.
Stephens má vyšší postavení.
Oba byli na soukromých poradách vlády v letech 37 a 45,
kde došlo k únikům.
Špion může být jeden nebo oba, ale ona i já se kloníme
k panu Roxboroughovi.
Má luxusní nové auto, na které podle Feef nemohl vydělat.
Předstírá, že patří k vyšší třídě.
Ale vyšší třídy své peníze nedávají na odiv,
mají díry v oblečení a tak.
Má snobský přízvuk, ale tuhle řekl „opera“.
Místo čeho?
„Op'ra“. My bychom to tak prostě nevyslovili.
Britové jsou takoví snobi.
A co ten druhý? Stephens?
Odchází dřív do důchodu. Nemocná žena.
Kdyby Rusové měli někoho na jeho úrovni, nenechali by ho.
Nemocná žena stranou, já sázím na Roxborougha.
Proč vám ta jména nedal Jarvis?
Zabili ho, než se ke mně dostal.
Ale měsíc před tím si složky půjčil.
Třeba vám nedůvěřoval.
Třeba chtěl mít jistotu.
Tu musíme mít i my.
Takže co teď?
Poznat pana Roxborougha.
Získat jeho důvěru.
Aha.
Jo.
Výborně.
Naštěstí jsou angličtí muži zdrženlivější než američtí.
Jste také antropoložka.
Jdeme s Jerrym o víkendu na odpolední představení.
A do té doby?
Budu ho sledovat, stejně jsme pořád v práci.
Kvůli budování nového ministerstva.
Sociálního pojištění.
Víte, podle mě
vládu infiltroval víc než jeden komouš.
Ale sociální pojištění nikoho moc nestojí a výrazně pomůže
odstranit zbytečné utrpení.
Říkal jste, že je na naší straně.
Připadá mi, že Attleeho vládu nějak moc hájí.
To jí do hlavy nasadil přítel.
Chodí spolu?
Teda jestli si ho vezme, získáme skvělý přístup.
Ano, ale jestli si ji chceme udržet,
neměl byste ji iritovat.
-Neiritoval jsem ji. -Ale ano.
Je to jako svádění.
Musí se s vámi cítit bezpečně.
Existují snad jiné způsoby, jak agenta udržet, ne?
Zvlášť pokud se začíná cukat.
Ano, existují.
Dobré ráno, pane Roxboroughu.
Dobré ráno.
Promiňte.
Slečno Garricková.
Nejde to odstranit.
Jde, funguje to.
-Můžete prosím otevřít? -Moment!
Té mokré skvrny si ale stejně všichni všimnou.
Tak si zahrňte sukni.
Ano.
Ano, správně.
Tohle si omotejte kolem pasu.
Vypadáte elegantně.
Nikdo si nevšimne.
Děkuji.
-Promiňte, je zamčeno! -Moment!
Chci, aby všechna ministerstva
tato čísla překontrolovala.
A děkuji slečně Symondsové, že je připravila.
Šikovná maličká, že?
Ve skutečnosti je dost vysoká.
Pro nové ministerstvo předpokládáme přibližně
32 500 nových zaměstnanců.
To je o 8 000 víc než v původním plánu a ještě jsem neviděl
zprávy od MRHA nebo NRFP o tom, kde se dají provést škrty,
pokud jde o znárodnění. Příští rok ty plány chci vidět v praxi.
Usilujeme o něco tak logisticky náročného, jako byla stavba pyramid.
A nemáme žádné otroky.
Díky, že jsi uvařil.
Rádo se stalo.
Měl bych jít.
Opravdu?
Mám hromadu čtení.
Dějiny Židů v Palestině. Dějiny Arabů v Palestině.
Dějiny Britů v Palestině. Turků, Kanaánců a tak dál.
Hele.
Nechoď.
Je pátek večer.
Myslela jsem, že „Můžu ti uvařit?“ je záminka.
Záminka pro co?
Pěkný byt.
-Máš ho pronajatý? -Nestarej se.
Tam ne.
Promiň.
Květiny!
Vynikající pozorovací schopnosti.
Promiňte, zaspala jsem. Hned to bude.
Dobře.
Kde jste vyrůstal?
V Londýně.
-A vy? -U Londýna.
Máte sourozence?
Chci se zeptat, aby mezi námi bylo jasno.
Chtěla jste svézt, protože se vám líbí mé auto?
Nebo protože...
však víte.
Protože...
však víte.
Opravdu se mi líbí s vámi pracovat.
I když na tom hloupém ministerstvu.
Jaká úleva být spolu jinde.
Jako přátelé.
Nemusíme být tak trapně neutrální.
Cože?
Co se stalo?
-Není to motorem? -Ne, v pořádku, jen zastavíme.
Zdá se, že pořád funguje.
Ale nechci ho poškodit.
Mám mechanika.
V přihrádce?
Jeho vizitka.
SÁL PHILLIPA JARVISE
To je velmi milé, děkuji.
-Jsem ráda, že jste to stihli. -Zaspala.
A pak problém s autem, omlouvám se.
Byla jste úžasná.
Když zpívám já, ptáci umírají.
Rád vás vidím, slečno Symondsová.
Plácněte ho.
-Cože? -Nic.
Děkuji, že jste přišli.
V Gilbert and Sullivan Society se pyšníme tím,
že víme, kdy je čas odejít.
Pokud mi ale ještě chvilku věnujete,
rád bych teď vzpomněl na našeho zesnulého
kolegu a přítele:
Phillipa Jarvise.
Byl tak výrazným členem naší organizace.
Chybí nám.
A s potěšením oznamuji, jak jste si už možná všimli
cestou sem, že jsme prošli nezbytnou byrokracií
a naše zkušebna je nyní pojmenována po něm.
Kam šla slečna Garricková?
No, ona a Jarvis spolu byli...
Omluvte mě.
Všechno v pořádku?
Ano, samozřejmě.
Proč by nebylo?
Také jsem se za války zamilovala.
Proč si to myslíte o mně?
Pan Roxborough říkal, že jste s panem Jarvisem...
Jen jsem chtěla říct, že je mi to líto.
Jistě to byl skvělý muž.
Pan Jarvis byl opilec.
Páchl jako opilec.
Vyhýbala jsem se mu.
Vyhněte se kancelářským klepům,
slečno Symmondsová.
Ach, ne.
Pro mě ne, díky.
Příští týden se pokusím tě dostat o pár tónin níž.
Příští týden budu na cestě do Dumbarton Oaks.
Mír není omluva pro zmeškání zkoušky, Jarvisi.
21. srpen 1944, den, který si v dějinách připomínáme
jako ten, kdy zde v Dumbarton Oaks tři spojenecké národy
položily základy nové organizace: Spojených národů.
Aby se už hrůzy války nikdy neopakovaly.
Americká delegace, Britové, Rusové...
-Kreténi! -Pardon.
Střih!
Američané mají větší postele.
Také jsou to větší lidé.
Skutečná super-rasa.
Proč jsou tak vysocí?
Asi bych měl spát tady.
Budeš s Jerrym, jinak pozná, že něco nehraje.
Stejně to ví.
Neví. A nechci, aby věděl. Nechci, aby to věděl kdokoli.
Musím jít informovat náměstka ministra.
Dobře.
Ne, musím...
Jo.
Ano, výborně.
A všichni vědí, že se začíná v půl desáté?
Jo.
-Napijeme se. -Musím domů.
-Žena je těhotná. -Gratuluji.
To je skvělé.
Vy. No tak.
-Ale ne... -Je to významná událost.
Připijeme na brüderschaft.
-Dobře, ale jenom jednu. -Ano.
Ten Attlee.
-Bude premiérem? -Nevím.
Attlee je chytrý.
Chápe, že pokud bude další válka,
všichni zemřeme.
Základny na Středním východě.
Anglie je nepotřebuje.
Takže jsi...
Slyšel jsi Attleeho
mluvit o tom, jestli potřebujeme
základny na Střední východě?
My jsme ti malí, co se snaží pomáhat.
Máme vůdce, ale to my, poradci, se snažíme,
aby svět neudělal „bum“.
A říkám ti, že svět znovu vybuchne,
jestli vy ve výboru pro obnovu a skupině pro Palestinu...
Jak o těch výborech víš?
Stalin slyší všechno.
Snažila jsem se tě v noci přesunout.
Nedalo se s tebou hnout.
Doufám, že tě nikdo neviděl přicházet, a ráda bych,
aby tě nikdo neviděl odcházet.
Musím ti o včerejší noci říct.
Měl by sis především vykloktat a vykoupat se.
A já postarat, aby všichni měli vše potřebné pro dnešní
historicky významné schůzky, které není radno zmeškat.
-Odvezete ji domů, Jerry? -Hm.
Opatrně.
Jak to šlo?
Pana Roxborougha jste nepřivedla,
tak jste z něj asi dostala vše, co bylo třeba.
Ne, já...
Nejen vy se umíte někam vloupat.
Dostala jsem se do přihrádky, v Jerryho autě, aniž si toho všiml,
a má tam pistoli.
Spousta lidí má pistoli.
V Anglii ne. Je to divné.
Věděli bychom víc, kdybyste si ho přivedla.
Nebyl by první, že?
Vidím to povlečení.
Jako krásná žena můžete z lidí dostávat tajemství snadněji než já.
Máte úžasnou výhodu.
-Ano, ale nechci... -Pšt.
Nebuďte jak malá.
Buďte velká holka.
Máte moc.
Skutečnou moc.
Využijte ji.
Není se za co stydět.
S Peterem jste byli milenci a zbožňuje vás, ale řekl by to samé.
Takhle to chodí.
Peter ví, co tahle práce od ženy vyžaduje.
Tak se netrapte výčitkami.
Dělejte, co musíte.
Zjistila jsem ještě něco.
Priscilla Garricková. Měla s Jarvisem poměr.
Přede mnou to popřela, ale udělala něco,
-podle čeho asi lhala. -Co přesně?
Odkašlala si.
Dělá to, když je nervózní, ale proč by byla nervózní?
Třeba ví, co se mu stalo. Třeba do toho...
byla zapojená?
Ale nebyla na těch dvou poradách.
Podle zápisu.
Ale Jerry ano.
Třeba je špionů víc. Gouzenko jich v Kanadě prozradil 40.
Byla tam celá skupina.
Zintenzivníme vyšetřování.
Nevloupal jsem se.
Mám klíč.
Nic?
Žádné tajné schránky.
Žádné štěnice.
Je tu nepořádek.
Je to prase.
Podle holky si hraje na aristokrata.
Možná
je tajným členem proletariátu.
Dvojí život.
Život agenta.
Více to?
Až se Roxborough vrátí domů,
zeptejte se ho na pár věcí.
A postarejte se, aby říkal pravdu.
Jo.
Dobře.
Rae, mohla bys panu Stephensovi zaběhnout pro dort?
To není moje práce.
Dnes ano.
Takhle maminka mluví se služkami, co?
Kára jde o víkendu do servisu, prý to hned opraví.
V pět bude narozeninové překvapení pro pana Stephense.
Takže až ji budu mít zpět, mohli bychom vyjet mimo město.
-Nebo bychom... -Slyšel jste o překvapení
-pro pana Stephense? -Ano, slyšeli to všichni.
Nebo bychom večer mohli na skleničku.
Nebo jindy.
Promiňte, Jerry, ale asi bychom se neměli soukromě stýkat
kvůli práci a tak.
Můžeme se klidně vídat. Máme se rádi, rozhodně bychom
se měli stýkat, neblázněte.
V pořádku?
-Nicholas Sullivan. -Feef Symondsová.
-Po vás. -Děkuji.
Ministra naprosto šokovala zkáza, kterou minulý měsíc
viděl v Rusku.
Rád by v parlamentu pronesl řeč na téma
mimořádného utrpení ruského lidu.
Podle něj by to zlepšilo vztahy mezi našimi zeměmi,
nyní napjaté kvůli diskusím o nejlepším využití
německých zdrojů.
Podlézáním Rusům se ničeho nedosáhne.
Jen vámi pohrdají.
Názor MI5 vyřídím.
Mně se to líbí.
Mně ne.
Přicházejí další zprávy.
Komunisti využívají ruskou zónu v Německu k verbování.
A Francii už teď řídí komunisti.
Souběžně se stávkou horníků v USA
předložili horníci v této zemi naší vládě
seznam požadavků. Proletáři všech zemí se spojují.
A mezitím dál chtějí více informací o našem přístup k uranu.
Moc bych jim nepodlézal.
Takže.
MI5 nesouhlasí.
Předáme to dál.
Narozeninové překvapení pro pana Stephense.
Dobře.
Hezké gesto, Feef.
Narozeniny pana Stephense.
Jen to vezmu.
Haló.
Do toho, slečno Symondsová.
Hodně štěstí, zdraví!
Sakra.
Omlouvám se.
Vběhl sem kocour Pitt.
Vím, že ho nesnášíte.
Otevřel si dveře?
Samozřejmě, že ne. Zůstaly pootevřené.
Posaďte se.
Hned.
Zavolám později, pane Leemingu.
Co se s vámi děje?
Prý potřebujete pracovat pro ženu. Protože vás pan Hennessey obtěžoval.
Nejste tady ani pět minut a už rozptylujete pana Roxborougha.
Ženy musí být dvakrát lepší než muži.
Opravdu musí.
Snažte se vypadat méně atraktivně.
Myslíte, že nevím, jak se učesat?
Že nevím, jaká růž zkrášlí rysy?
Že netuším, jak se oblékat?
Tento druh pozornosti není správný.
V práci žádný soukromý život.
To je rozkaz.
A jestli chcete radu,
nemějte žádný soukromý život.
Jste chytrá.
Na manželku je vás škoda.
Nechci být manželkou.
Nikdy jsem nechtěla.
-Je tu tolik příležitostí. -Vím.
Zpátky do práce.
Moje matka je jen manželkou.
Teď se opíjí.
Obdivuji vás.
Absurdní plán.
Objednala jsem dort a pak u toho nebyla.
Kvůli telefonátu.
-Málem mě chytila. -Ale díky vašemu plánu nechytila.
Měla jste alibi, s tou kočkou to bylo geniální.
-Když mě vyhodí, nebudu vám k ničemu. -Tak se nenechte.
Někoho jsem dnes potkala.
Jmenuje se Nicholas Sullivan, je z MI5 a chci mu říct, co se děje.
Je proti Rusku a myslím, že já nebo vy nebo my oba...
V žádném případě.
Proč? Jsme na stejné straně.
MI5 a MI6
jsou buď neschopné, nebo infiltrované.
Pan Sullivan podle mě nezradil, měl jste ho slyšet
na té poradě, byl jasně proti jakýmkoli ústupkům
-vůči Rusům a já myslela... -Co?
Že mu řeknete „Ahoj, jsem špionka“?
„Tajně na své krajany donáším americkému agentovi.“
Nikomu neřeknete, kdo jste.
Ani co děláte.
Nebo co?
Věřte nebo ne,
snažím se vás chránit.
Moc se vám to nedaří.
Necítím se bezpečně.
Tak se cítí jen idioti.
Než jsem tě potkala, byla jsem s někým jiným.
Američanem.
Snad ti nevadí, že to říkám.
Ne.
Měla jsem ho opravdu ráda.
Nejsem si jistá, jak byl milý.
Milý je...
tak nudné.
Ano, vím.
Ale taky milé.
Co to děláte? Nedělejte to.
To bude dobrý.
Máte někoho, komu můžu zavolat?
Žádná rodina?
Žádná?
O bratry jsem přišel ve válce.
Měl bych být také mrtvý.
Musel jsem se oddělit od smečky, že?
Jdete na univerzitu a najednou jste na boj příliš důležitý.
To je jedno.
Vždycky mě měli za snoba.
Takhle to v East Endu říkali.
Prostě to tak dělávám.
Sedám v autě s pistolí.
Protože...
někdy je svět prostě příliš temný.
Míváte někdy ten pocit?
Neudělal bych to.
Ale kdyby ano, nechtěl bych, aby tu domácí musela uklízet.
Ta temnota.
Ano, hrozná, viďte.
Vím ale, že strana vždy pomůže.
Ano, strava někdy pomůže. Určitě.
Zdravá strava pro zdravého ducha.
Ne.
Strana.
Komunistická strana.
Ne.
To není nic pro mě.
Když jsem vyrůstal, pořád chodili a hledali zájemce.
Matka jim zavírala dveře před nosem.
„Nebudu volit žádného smradlavého židobolševika.“
Matka byla velmi hrdá žena.
Minulé představení bylo dobré, ale pokud chceme ohromit
i tento víkend, potřebuji lepší artikulaci.
Tři, čtyři!
Chci si krátce promluvit o slečně Symondsové.
Jen mě zajímalo, proč chtěla opustit rezort bydlení.
Říkala jste, že ji chcete.
Tvrdila, že si na ni dovolujete.
Ale dost o tom pochybuji. Proto jsem to chtěla probrat.
Proč o tom pochybujete?
Nepůsobíte jako takový typ.
Podívejte, ona...
je velmi atraktivní.
Možná jsem...
zašel příliš daleko.
Omlouvám se. Omluvím se jí.
Je prostě...
velmi hezká.
A mně se hezké dívky líbí.
Jdeš, Davide?
Pak pan Roxborough opravdu vede dvojí život.
Ale ne život špiona.
Něco nám uniká.
Potřebuji se na to ještě podívat.
Děkuji.
ARCHIVOVANÝ MATERIÁL
ZÁPIS: R.S.
Chtějí, aby se král v proslovu zavázal ke znárodnění dopravy,
dodávek elektřiny a paliv i zdravotnictví v příštím roce.
Musíme upozornit, že toho je pro příští rok příliš.
Promiňte.
Musím říct...
že jste velmi milá dívka a nenechám se odbýt.
Jerry.
Je mi líto, s někým jsem začala chodit.
Cože?
Takže jste chtěla jen svézt v autě.
A já se na rovinu ptal a vy jste lhala.
Je mi líto. Prostě se něco změnilo.
Holčičky.
Chcete svézt v pěkném autě?
Měla byste být opatrná, jak na řidiče koukáte,
a neodhalovat nohy.
Aby si to řidič špatně nevysvětlil.
Muži ti říct tajemství?
Jistě.
Protože mě to trápí.
Budeš mě mít za blázna.
Ale myslím si,
že Rusové k nám někoho nasadili.
-Jsi blázen. -A myslím, že je to Roxborough.
Nebo Stephens.
Ale nemůžu...
přece nikomu nic říct, protože...
Bože, ta představa. Jsou to dobří lidé.
Prostě...
tomu nemůžu uvěřit.
Copak?
Proč se tak tváříš?
To nic není.
Jen...
proč nikde nejsme v bezpečí?
Stejně nic nechce říct. A nejde po mně, ale...
asi bych to měla zmínit.
Ano.
Tak co mám dělat?
Já už se o to postarám.
Prosím.
Prosím co?
Prosím.
Nemusíte si dělat starosti, soudružko.
MAJETEK ÚŘADU VLÁDY